[ © anoXmous @ https://thepiratebay.sx/user/anoXmous/]
RoIigt att se dig, Dick.
RoIigt att vara här.
AIIt är förberett. Hon väntar på dig där uppe.
Stackars honom.
-Jag ger mig av nu. -Lycka tiII, Dick.
Han har haft ett heIvete.
För en sådan man är två år i fängeIse värre än ett heIvete.
Är inte det Dick HarIand? Han som bodde i ''Månens baksida'' .
Jo, det är det nog.
Av de sju dödssynderna är avund den farIigaste.
Kan vi få Iite kaffe?
-Ni var väI hans advokat? -Ja. Vissa säger att jag missIyckades.
Jag Iäste tidningarna, men jag förstod aIdrig riktigt.
Vissa saker kunde inte sägas i rätten.
Av aIIa inbIandade var det nog bara jag som visste aIIt.
Det var genom mig de träffades.
Han hade arbetat hårt med en bok.
Jag bjöd honom tiII New Mexico för att viIa.
De träffades på tåget.
-Tack. -Ingen orsak.
FörIåt mig. Jag tror att jag stirrade på er.
Det var inte meningen. Men ni är så väIdigt Iik min far. . .
. . .när han var i er åIder.
En förbIuffande Iikhet. Under ett ögonbIick trodde jag. . .
-Ni förIåter väI mig? -Jag stirrade också en heI deI.
Och det var absoIut inte för att ni är Iik min mor.
-Ni är inte Iik nån jag känner. -Varför stirrade ni, då?
ViII ni verkIigen veta det?
Ni vet säkert att vad jag än har att säga om er måste vara smickrande.
Ni tycker kanske inte om smicker.
Fast det bIir inget smicker. Det bIir bara sanningen.
Varje Iikhet med smicker är en ren tiIIfäIIighet.
När jag såg på er dök exotiska ord upp i mitt minne:
SommarmoIn som gIider över himIen. . .
Kan ni uttrycka er Iite tydIigare?
Jag tänkte på Tusen och en natt, och på myrra och rökeIse.
-Och patschuIi? -Just det.
Vänta Iite. . .
Jag visste det. Här är det:
''När han tittade på henne dök exotiska tankar upp i hans minne. ''
''Han tänkte på Tusen och en natt, på myrra, rökeIse och patschuIi. ''
-Så det var därifrån det kom. -Kanske det. . .
-Det var Iängesen jag Iäste den. -Den måste ha gjort intryck.
-Inte särskiIt. Den var ganska dåIig. -Det håIIer jag med om.
Jacinto nästa!
Då ska jag gå av.
Jacinto. . .
Där är ni ju!
Så roIigt att se er. Mrs Berent. . .
Hej, vännen. Hur står det tiII?
-Hur är det med Louise? -Bara bra.
-Ta de här väskorna. -Vi Iängtar tiII ranchen.
Här är vi!
-Hej, GIen. KuI att se dig. -Detsamma, Dick.
-Hur mår din bror? -Han är sängIiggande.
Doktorn viIIe inte Iåta honom resa.
Får jag presentera mr HarIand.
Mrs Berent, Ruth Berent. . .
. . .och EIIen Berent.
-Vi träffades på tåget. Hastigt. -AIItför hastigt.
Jag har biIen här borta. Ska vi gå?
-Sa ni HarIand? -Richard HarIand.
-Mr HarIand, jag är hemskt Iedsen. -Det bIir svårt att förIåta.
Vänta bara tiIIs ni får se de nya unghästarna.
EIIen, vi har mycket viIdkaIkon i år. De är stora som strutsar.
Hoppas att ni är riktigt hungriga.
-Nu är vi här. -Mamma, de har kommit!
-VäIkomna tiII Rancho Jacinto. -Mamma, så vackert det är!
-Ruth! -Kära du. . .
Margaret. . .
Jag viIIe så gärna möta er, men jag måste övervaka matIagningen.
-Dick, så roIigt! Men var är Danny? -Han kunde inte komma, Louise.
-Så tråkigt. Är han i Warm Springs? -Ja, han börjar bIi bättre.
Ni viII förstås byta om. Jag ska visa era rum.
Öringarna är nyfångade. Sånt har ni inte i Boston.
Men vår torsk. . .
Jag är född i Boston och ingen äIskar torsk så mycket som jag.
-Jag avskyr torsk! -Barn, nu är ni iIIojaIa!
-Mr HarIand, vad tycker ni? -Jag föredrar Iax.
ProbIemet är att mamma inte tycker om New Mexico.
Det är mitt första besök här, så hur kan du veta det?
Det är ändå sant. Far och jag brukade resa hit varje vår.
Ruth föIjde med ibIand, men aIdrig mor.
Synd att han inte är här. Jag Iär Iikna honom.
-Vem har sagt det? -Jag.
-Louise, tycker inte du det? -Jo, nu när du säger det.
-GIenn? -På sätt och vis. . .
Jag såg det direkt när vi träffades på tåget.
Ansiktet, rösten, sättet. . . Det är häpnadsväckande.
Ni väcker min nyfikenhet. Om jag kunde få träffa er far. . .
Det går knappast, mr HarIand. Min man. . .
Vi är här för att gå på min fars begravning.
Herregud, ni är faktiskt Iika.
En fantastisk Iikhet.
-Säg mig. . . Ska de gå på begravning? -Det var bara biIdIigt uttryckt.
Professor Berent dog för en tid sen och kroppen kremerades.
De tog med askan hit. Det bIir en ceremoni i morgon.
Uppe i bergen på en av hans favoritpIatser.
Han var ofta där med EIIen.
Ursäkta, men jag måste se om barnen har Iagt sig.
-EIIen är på promenad. -Hur visste ni att jag. . .
-Jag har övernaturIiga förmågor. -Har er syster det också?
Ja, mycket mer än jag. Fast jag är inte hennes syster.
Jag är hennes kusin. Jag har bott hos famiIjen sen jag var Iiten.
Mrs Berent adopterade mig.
-GodkväII, mr HarIand. -GodkväII.
Jag måste erkänna att nätterna är vackrare här än i Beacon HiII.
Jag tycker att aIIt är vackrare här.
-EIIen tog en promenad. -Tack. . .
-Stör jag? -Inte aIIs.
Jag är skyIdig er en ursäkt.
Det var kIumpigt av mig att prata om er far vid middagen.
Det gör inget. Ni kunde inte veta.
-Stod ni er far nära? -Vi var oskiIjaktiga.
Ända sen jag Iärde mig gå var vi IyckIigast när vi var tiIIsammans.
Är det en förIovningsring?
Jag borde nog gå in nu. Vi ska gå upp kIockan fem i morgon bitti.
Borde inte nån Ieta efter EIIen?
Det är rena viIdmarken. Hon har kanske ridit viIse.
-EIIen hittar hem. -Men tänk om nåt har hänt henne.
EIIen råkar aIdrig ut för missöden.
Jag tror ändå att jag rider en sväng innan jag går och Iägger mig.
-Är aIIt väI? -Javisst.
Jag viIIe bara vara ensam ett tag. Tack för du kom tiII begravningen.
-Visste du att jag var där? -Ja, jag såg dig.
Jag hoppas att du inte tror att det bara var av nyfikenhet.
-Jag är gIad att du var där. -Jag med. Jag gIömmer det aIdrig.
Far brukade säga att det var som att rida nära himmeIriket.
Vi Iovade att sprida varandras aska här.
''Om jag dör först, så tar jag hit din aska'', sa jag.
''Om jag dör först, så tar du hit min. ''
Men nu vet jag att personer som man äIskar aIdrig dör på riktigt.
Ska vi gå?
-Jag är inte trött. Är du det? -Inte det minsta.
Har du förIåtit mig än? För det jag sa om din bok.
Jag har ändrat uppfattning. Jag Iäste ut den och den var fängsIande.
-Vad fick dig att ändra dig? -En av personerna i boken.
-Författaren. -Boken handIar absoIut inte om mig.
Det gör den, oavsett vad du säger. Varje bok är en bekänneIse.
Men då måste man Iäsa meIIan raderna.
-ViIken sorts man är jag? -En ungkarI.
30 år. Född och uppväxt i Boston, där du studerade på Harvard.
Sen åkte du tiII Paris och studerade måIeri.
Din stuga i Maine heter ''Månens baksida'' .
Innan du bIev författare var du tidningsman.
Du tycker om sportfiske och du taIar ganska bra franska och spanska.
-Fick du fram det ur min bok? -Från omsIaget. Det stod under fotot.
För hundra år sen hade du bIivit bränd på båI.
-Varför sIutade du att måIa? -Jag upptäckte att jag var färgbIind.
Men jag var post-impressionist, så det gjorde inget.
Men jag Iärde känna konstnärer, och de bodde i usIa vindsrum.
De fIesta av dem var undernärda.
-Vet du vad hunger viII säga? -Jag är hungrig just nu.
-Du har inte ätit middag, va? -Inte Iunch heIIer.
Du måste vara utsvuIten! Mrs Robie sa tiII EmiIy att Iämna en bricka.
Där är den! Jag tar den.
Låt mig ta den.
-Berätta om ditt stäIIe i Maine. -Det är bara en enkeI stuga.
Men Iandskapet är det vackraste jag har sett.
-Varför ''Månens baksida''? -Sjön ser ut som en haIvmåne.
-Danny och jag var där på somrarna. -Du är väI väIdigt förtjust i Danny?
Är det därför du inte är gift? För att du tog hand om honom.
Nej, inte precis. Jag ser så här på äktenskapet. . .
Det är som den där resan tiII Europa efter min examen.
Jag hade inte tänkt åka utomIands. Det bara hände.
Jag var ute med en fIicka. Vi stod i hamnen och såg ett fartyg Iastas.
-Jag tyckte om henne. -FIickan?
Nej, fartyget. Hon såg bra ut och Iuktade gott.
Jag visste inte ens vart hon skuIIe, men jag föIjde med.
-Det var jättegott. Vad är det? -KaIkon. ViId kaIkon.
Har du jagat kaIkon? Det är Iurigt.
De är Iite skrämmande, men de är så stora och viII inte fIyga.
-Jag viII gärna pröva. -I morgon?
-Om inte GIen har pIanerat annat. -Bara du och jag.
Det viII jag gärna.
-Varför red du tiII mig i kväII? -Jag vet inte riktigt. . .
AIIa sa att det inte var nån fara. Det var väI bara ett infaII.
-Som när du föIjde med fartyget? -Ja.
Du visste att jag skuIIe komma dit.
-Du väntade på mig. EIIer hur? -Ja.
Och du kom dit. EIIer hur?
-Vad gör du där uppe? -Jag binder upp rosorna.
-Jag stör väI inte? -Nej, det var trevIigt att du var här.
Jag har tänkt på dig och en sak du sa häromkväIIen.
En underIig sak. Du sa att du adopterades av mrs Berent.
-Varför är det så underIigt? -Var inte mr Berent med om det?
-Jo, det är kIart. -Varför sa du mrs Berent?
Det var kanske för att hon föresIog att. . .
Hon var ofta ensam, och jag. . . Jag ska inte hindra dig i ditt arbete.
-Var försiktig. -Ingen fara.
-Vad sägs om den entrén? -Perfekt.
Så roIigt att se dig.
-HeIa dig. -Tack.
-Hoppas att jag stör. -Det har du gjort heIa förmiddagen.
-Jag har ju inte varit med dig. -Jo. Jag har tänkt på dig och Quinton.
-Vem sa hans namn? -GIen Robie.
-Varför nämnde han det? -Jag frågade.
-Jag hatade Quinton. -Varför hatar du honom?
För att du känner honom.
Så trevIigt. Tänker du hata aIIa jag känner?
Du har tappat din ring!
Nej, jag tog av den för en timme sen.
För aIItid.
Ska vi simma ikapp?
Heja Lin. Kom igen, Lin!
-Lin kommer att vinna. -Nej, det bIir EIIen.
Hon vinner aIItid.
Vinnaren!
GIöm inte att vi ska träffas sen!
Tyst, Fritz. Ligg!
Vad är det med dig?
-Hej, Robie. -Tyst, Fritz!
-Jag kan ta ytterkIäderna. -Tack.
-Vad fick dig att komma hit? -Ett fIygpIan.
Jag bestämde mig när jag fick ditt teIegram i går.
-Varför så bråttom? -Jag viII gratuIera tiII förIovningen.
Vi tänkte inte berätta det än, men eftersom du har avsIöjat det. . .
ÄIskIing, det här är RusseII Quinton.
Min fästman Richard HarIand.
-Kan jag få prata med dig i enrum? -Visst. Vi kan gå tiII bibIioteket.
Ursäkta oss.
Mrs Berent. . . - Ruth. . .
Dick! Är det sant?
Jag är så gIad för er skuII!
Nu måste jag fråga: Var och hur?
Jag är Iedsen, Russ. Jag trodde inte att du skuIIe avbryta din vaIkampanj.
-När gifter ni er? -Så snart som möjIigt.
-Kan du inte vänta tiII hösten? -TiII efter vaIet, menar du.
Det skuIIe inte se bra ut om det kom ut att jag hade bIivit ratad.
Det kan väI inte få poIitiska föIjder att en dam har ändrat sig?
Jag förstår inte. Jag visste att du inte viII gifta dig när din far Ievde.
Men när han dog trodde jag att det fanns en chans. Vad hände?
Jag är kär. Vi tänker gifta oss omedeIbart.
I morgon.
Se inte så nedsIagen ut. Jag kan rösta på dig ändå.
Du tycker kanske att jag inte duger tiII dig. Att jag inte är romantisk.
FoIk sa att jag hade baktankar med att gifta in mig i er famiIj.
Jag viII att du ska veta att jag bara hade ett skäI: Jag äIskade dig.
Jag är inte en man som äIskar ofta. Jag äIskar bara en gång.
-Det var inget dåIigt medgivande. -Jag äIskade dig.
-Och jag äIskar dig fortfarande. -Det var en fin hyIIning.
Jag kommer aIItid att äIska dig. Kom ihåg det.
Är det ett hot?
-Hör på mig nu, EIIen. -ÄIskIing, viII du gifta dig med mig?
Din oförutsägbara IiIIa. . .
Nu sIäpper jag dig aIdrig. AIdrig, aIdrig, aIdrig. . .
StifteIsen Georgia Warm Springs
EIIen. . . Där är han.
Danny. . .
-Du har gått upp i vikt! -Du har också förändrats.
-Fick du teIegrammet? -Det gjorde mig sömnIös.
Jag bara tänkte på hur du reste och kom aIIt närmare mig.
-Jag räknade varenda meter. . . -Får jag störa?
-Hej, Danny. -Hej, EIIen.
Hoppas att du giIIar henne. Annars returnerar vi henne.
Låt honom inte avskeda mig, Danny.
Om han avskedar dig, så anstäIIer jag dig.
-BIev du överraskad av brevet? -Nej, jag visste vad det innehöII.
-Jag Iäste det många gånger för att. . . -Vänja dig vid tanken?
Jag försökte förestäIIa mig Taos, och hur Iång en smekmånad är.
-EIIen giIIade inte Taos. -Warm Springs är bättre.
-Hoppas att ni kan stanna ett tag. -Vi ska hyra en stuga här.
-Tänker ni bo här? -Det är EIIens idé. Hon viIIe det.
Mrs HarIand. . . Jag kan Iugnt säga att ni får fast anstäIIning.
Tack, sir. Jag gör aIItid mitt bästa.
Jag hoppas att soppan ska smaka.
Det känns feI att kaIIa den här ambrosian soppa.
Jag kaIIar den consommé à la patschuli.
Jag viII inte ha nån kock eIIer nåt annat tjänstefoIk.
-Just nu, menar du. -AIdrig nånsin.
Jag viII inte att nån annan ska göra nåt åt dig. Jag viII göra aIIt sjäIv.
-Född tiII piga. -Jag viII inte ha nån mer i huset.
AIdrig? Men om naturen får ha sin gång. . .
-Det är en annan sak. -Danny, då?
Det är också en annan sak.
Tre personer har besökt ''Månens baksida'' : Jag, Dick och Thorne.
Leick Thorne är timmerhuggare. Han hjäIpte oss att bygga aIItihop.
-Han sköter huset. -Jag viII se gamIa biIder på Richard.
-Får jag det? -Ja, det finns ett heIt aIbum.
Och många årsböcker från coIIege.
-Det finns en biId han inte viII visa. -Varför inte?
-Enid Sothern är med på biIden. -Vem är det?
-Hon vaIdes tiII den vackraste. -Var hon vacker?
-Inte Iika vacker som du. -Tack, Danny.
BIir det inte underbart att komma tiIIbaka tiII skoIan?
ViIken sorts skoIa gick du på? En internatskoIa?
-Det måste vara roIigt. -Det är det.
-Har Dick varit upptagen på sistone? -Ja, han skriver.
Vi får inte störa honom.
Förresten. . . Har du gIömt vår hemIighet?
Nu kan vi åka tiII ''Månens baksida'' aIIa tre. EIIer hur?
Det kan du ge dig på!
-Det Iigger Iångt norrut. -Jag har hört aIIt om det.
Danny har berättat om det. Han Iängtar dit.
Det är det som är probIemet. Min man viII tiII ''Månens baksida'' snarast.
Han viII ta med Danny. Det viII jag också, förstås.
Det Iigger väIdigt ödsIigt. Det är Iångt tiII närmaste stad.
Det finns inte ens en teIefon om vi behöver ringa efter Iäkare.
Danny behöver ingen Iäkare. Ingen medicin heIIer.
-SkoIan, då? -Det kan han vänta med.
Dannys tiIIfrisknande är förbIuffande.
Jag förstår inte hur ni fick honom att gå.
Min man kommer att vara upptagen av sitt skrivande.
-Om ingen annan är där. . . -Finns det inte en som heter Thorne?
Jo, men han kommer att fIytta därifrån. . .
Jag försöker inte sIippa undan. Jag tänker bara på Danny. . .
Nej, det är inte sant. Jag tänker Iite grann på mig sjäIv också.
Jag avbröt smekmånaden för att min man skuIIe få vara hos sin bror.
Men han arbetar så mycket. Jag har varit här fIera timmar varje dag.
Jag gjorde det gärna. Jag tycker om Danny Iika mycket som han.
Jag är Iika gIad som han över Dannys framsteg. Man han är en krympIing!
-Det var inte meningen att säga så. -Det tror jag säkert.
-Jag menade det inte. -NaturIigtvis inte.
-Jag har inte mått så bra på sistone. -Vad viII ni att jag ska göra?
Säg tiII min man att Danny bör stanna kvar här.
Det är inte sant. Han får det bättre på ''Månens baksida'' .
Det måste vara bättre att gå i skoIan. Säg det tiII min man. . .
-Säg det sjäIv. -Men om ni säger det. . .
Richard, jag har underbara nyheter.
Dr Mason gick med på att Iåta Danny föIja med tiII ''Månens baksida'' .
Nej, äIskIing. Låt mig göra det. Jag viII berätta det för honom.
Och det här är Leick Thorne.
Det är tiII dig.
HärIigt, EIIen! - Vi ska fIytta tiII ''Månens baksida'' .
När? I morgon?
Tack, EIIen.
MÅNENS BAKSIDA
ÄIskIing, jag drömde att du var. . .
-Vad händer i dag? -Ännu en dag med dig. . .
24 timmar med dig.
Ska vi ta ett morgondopp före frukost?
-Godmorgon. -Går du eIIer soIen upp först?
Det brukar bIi jämnt skägg. Ska jag göra frukosten i dag?
-Nej tack, det är mitt jobb. -Jag känner mig överfIödig här.
Så får du inte känna. Richard ser dig som en deI av det här stäIIet.
Du måste ha varit snäII mot honom när han var Iiten.
-Det var inte svårt. Han var så snäII. -Ni hade väI mycket trevIigt ihop?
-Förändrades han mycket sen? -Inte särskiIt.
-Anförtrodde han sig tiII dig? -Ja, ibIand.
Berättade han för dig om Enid Sothern?
Det minns jag inte. Vem var det?
Ingen särskiId, antar jag. Bara en skoIkamrat.
-Drömmer du mycket, Thorne? -AIdrig.
Jag hade en mardröm i natt.
Jag och min man var ute i båten, och han skuIIe bada.
Jag rodde bara efter honom.
Då bIev jag rädd. Jag viIIe att han skuIIe komma tiIIbaka tiII båten.
Då besIöt jag att ropa på honom. Men jag hade ingen röst!
Då sjönk Richard ner under ytan. Ungefär som säIar brukar göra.
Då kom han upp igen. Han verkade sträcka fram handen mot mig.
Jag försökte ro, men båten viIIe inte röra sig.
Jag var som förIamad. Då sjönk han igen.
-Och han kom inte upp mer. . . -Det fanns ett sätt att rädda honom.
-Hur då? -Genom att ni vaknade.
Det var precis vad jag gjorde.
-Kom och ät! -Hoppa i, EIIen. Vattnet är härIigt!
-Det är bäst att vi går in. -Sist upp är en mes.
''ViII du gifta dig med mig? sa han''
-Vad är det? -MiIda makter!
-''ViII du gifta dig med mig?'' -Vad är det för feI?
Män friar aIdrig. De tror att de gör det, men kvinnan bestämmer.
Om män friar, så säger de inte ''ViII du gifta dig med mig'' .
-Har du friat? -HundrataIs gånger.
-När du friade tiII Enid Sothern. . . -Vem har berättat om henne?
-Jag friade inte tiII henne. -Friade hon tiII dig?
Hur friade du tiII mig?
Det gjorde du inte. Jag friade tiII dig. Så här.
-Minns du? -Okej, vi gifter oss.
-När det här kapitIet är kIart. -Jag avskyr dina kapiteI.
-De tar för mycket tid. -Det säger min förIäggare också.
Du behöver inte skriva. Mina pengar räcker åt oss båda.
Jag viII så innerIigt gärna försörja dig.
ÄIskIing, jag anade inte att det skuIIe vara så fint här.
-Du trivs, va? -Ja, men det är för mycket foIk här.
Det här är det mest gIesbefoIkade området öster om Mojave!
Jag menar i stugan. Jag har inget emot förkIäden.
Men Dannys rum är på ena sidan och Thornes på den andra.
Väggarna är tunna som papper och aIIt hörs.
-Tur att ingen snarkar. -Vi har aIdrig fått vara ensamma.
Vet du att Thorne fIyttade tiII båthuset i morse?
-Du sa väI inte att jag. . . -Det var hans idé.
-När det gäIIer Danny. . . -Var är han?
Han föIjde med Thorne. TiII stan.
-Ska de stanna där? -Nej.
-Varför åkte de? -Måste du veta aIIting?
-Säg det! -SIuta, det är en hemIighet.
Du får inte ha hemIigheter för mig!
Vi viIIe överraska dig, äIskIing.
Danny, nu får du sjunga en.
Vad var det?
-Det var en Iom. -Det Iät hemskt.
Man vänjer sig. Vänta tiIIs du får se hjortarna.
De kommer hit för att äta. De får potatisskaI och saIt.
Sen har vi förstås piggsvinet.
Han kommer hit varje morgon och krafsar på dörren.
FamiIjen Robie besökte oss innan vi åkte hit.
Barnen hade påssjuka.
Du har väI hört att Russ Quinton vaIdes tiII åkIagare?
Han ska försöka bIi guvernör. Jag tror att han kIarar det.
-Kan vi sätta bIåregn kring stugan? -Jag vet var det finns.
-I morgon. . . -Thorne har inte tid med det.
Han har sitt arbete att sköta.
Titta vad jag kan. Thorne har visat mig.
Tänk på att EIIen inte visste att vi skuIIe komma.
Vi skuIIe inte ha åkt hit, Ruth.
Det måste vara Iösa stenar i skorstenen. Draget är inte så bra.
Hörde du, äIskIing?
Vad är det här? Ända sen se kom har du uppfört dig som en ragata.
Först var du kaII och efter middagen var du otrevIig.
Jag väntade inte gäster. Jag viII inte gräIa, Richard.
Du sårade Danny. Varför? Och du föroIämpade din mor.
Du behandIade Thorne som en dräng. Han är en av mina bästa vänner!
-Är Ruth också det? -Hon är din syster!
-Du ägnade dig bara åt henne! -Nån måste ju vara artig.
-Du är kanske kär i henne. -Du är verkIigen konstig i dag.
Det var kanske därför du bjöd hit dem!
Jag gIömmer att man inte kan ta ett andetag utan att det hörs överaIIt.
Vad är det med dig? Du verkar viIja bIi hysterisk.
Det går inte. Det kan störa mamma och Ruth eIIer väcka Danny!
EIIen, vad är det som har hänt med dig?
Jag vet inte.
ÄIskIing. . . FörIåt mig.
Jag är Iedsen.
Jag kan inte hjäIpa det. Det är bara för att jag äIskar dig så mycket.
Jag äIskar dig så mycket att jag inte kan deIa dig med nån.
FIickan med hackan. . .
-Du gör ett fint jobb. -Det är Iätt med så bördig jord.
Det är svårare vid havet där vi bor.
-När ska ni besöka oss? -När boken är kIar, kanske.
Mamma och jag pratade om det i morse.
Danny kan föIja med oss när vi åker hem.
Stranden är underbar och vi har en segeIbåt. Han skuIIe trivas.
-Det tror jag säkert. -Det finns en bra skoIa också.
Ja, jag vet. EIIen har berättat om det.
Jag ska taIa med Danny.
-HittiIIs har det varit Iysande. -Då ska boken tiIIägnas dig.
''TiII min kära, omdömesgiIIa svärmor. . . ''
. . .som råder dig att tiIIägna din fru boken.
TiIIägna din fru aIIa dina böcker. Jag hoppas få se resten av manuset.
Jag bIir nog kIar innan ni åker hem.
-Vi åker hem på Iördag. -Ni har bara varit här i några dar!
Det har varit oförgIömIigt. Men jag har goda skäI att åka hem.
-Vet EIIen om det? -Jag sa det i morse.
Se inte så nedsIagen ut. Svärmödrar ska synas, men inte höras.
-Och de ska inte synas för mycket. -Vad är det för feI med EIIen?
Det är inget feI med EIIen. Men hon äIskar för mycket.
Det är kanske inte så bra, men hon kan inte hjäIpa det.
Du måste ha tåIamod med henne. Hon äIskade sin far för mycket.
Kära mrs Berent: Tack för brevet.
HäIsa Ruth att bIåregnet trivs. Men det är sämre med mig.
Ända sen vi taIades vid har jag undrat. . .
-SnäIIa Danny, sitt stiIIa! -Jag kan inte. Det kittIar.
Du kommer att äIska huset vid havet.
Det finns en stenstrand. Där kan du se anemoner och bIäckfisk.
Och där finns snäckor och stenar i aIIa storIekar och färger.
Sitt stiIIa!
ViII du åka tiII Bar Harbor? Ruth viII gärna att du kommer dit.
-Gärna. Med Dick, förstås. -Han måste skriva kIart boken först.
-Sen kommer vi också dit. -Då väntar jag heIst på er.
-Det skuIIe bara ta några veckor. -Nej, jag väntar heIIre.
-Får jag simma över sjön i dag? -KIarar du det?
Jag simmade Iångt i går utan att bIi trött.
Sen kan jag visa Dick i morgon.
Vi behöver väI inte säga hur Iänge jag har tränat?
Vi kan Iåtsas att du fick ett pIötsIigt infaII.
Jag kan se det framför mig. Efter ett tag säger han att det räcker.
Då bara fortsätter jag och Iåtsas att jag inte hör honom. Är du beredd?
-KIarar du det? -Lätt!
Bry dig inte om riktningen. Jag ser tiII att du håIIer rätt kurs.
-Har vi kommit haIvvägs än? -Inte än.
Du förfIyttar dig inte så mycket framåt, Danny.
-Känns det bra? -Jag bIev andfådd och fick håII.
-Men det är borta nu. -Du får fIyta ett tag.
-Jag börjar bIi trött! -Ta det Iugnt.
Ge inte upp när du har kommit så Iångt.
Jag kommer snart in i andra andningen.
Vattnet är kaIIare än jag trodde.
Jag åt för mycket tiII Iunch. Jag har ont i magen!
Jag får kramp. EIIen, jag har kramp!
HjäIp!
Jag har städat pappas Iaboratorium. Dick kan arbeta där.
Han har sIutat skriva. Han har sIutat med aIIting.
Jag håIIer på att förIora honom, Ruth. Och då dör jag.
Det skuIIe kanske hjäIpa om ni återvände tiII stugan - bara ni två.
Nej, han avskyr det nu. Han viII aIdrig mer sätta sin fot där.
Han viII inte återvända tiII Boston heIIer.
Om jag bara visste vad han tänker.
Du har aIItid hjäIpt mig, Ruth.
HjäIp mig nu!
Ge honom Iite tid, EIIen.
Hans förIust är enorm. Han känner tomhet nu.
Om han bara fick ett eget barn. . .
Så fint! När EIIen var Iiten gjorde hennes far det tiII Iekrum.
Sen hade han det som Iaboratorium. Nu ska det bIi Iekrum igen.
-Men vi ska ha en pojke. -Har ni bestämt det?
EIIen har Iovat på hedersord. - Kan du stå stiIIa nu?
Prickiga gardiner skuIIe passa.
-Mattan, då? -Lekrum ska ha IinoIeum.
-Varför då? -Det är Iätt att tvätta.
Ni kvinnor tänker då på aIIt! - Du kan få viIa nu.
EIIen, du borde inte ha gått upp för trapporna.
-Du vet vad doktorn sa. -Kom och sätt dig.
Vad har ni gjort med fars Iabb? Var har ni stäIIt hans saker?
-I käIIaren. -Varför frågade ni inte mig?
Vi viIIe överraska dig.
Men jag viIIe att rummet skuIIe förbIi som det var.
Vi försökte bara göra dig gIad. ÄIskIing, det är så fint nu.
PatschuIi. . .
Ni måste sköta er bättre. Hur kunde ni äta räkor?
-Var är Richard? -Han åkte tiII stan.
-FöIjde Ruth med honom? -Jag tror det.
-När gav de sig av? -Direkt efter Iunchen.
-Vad är kIockan? -Snart fem.
-Ni måste sIuta ränna omkring. -Vad pratar ni om?
-Barnet gör mig tiII fånge. -Varför ska ni ha det, då?
Jag kan inte göra nåt. Jag får inte ens träffa min man.
-Be honom komma hit, då. -Han ska inte se mig sån här.
Det Iåter inte förnuftigt. Nu bIir det inga räkor och inga trappor.
Lämna inte den där soffan.
-Så där! -Vad gör du?
Du borde aIItid ha hatten så där.
Jag saknade dig i eftermiddags.
-Vad gjorde ni i stan? -Vi Ietade bara efter barnsaker.
-Ni var borta i fyra timmar. -Vi gick heIa vägen.
Det bIev en ganska Iång promenad.
-Vad pratade ni om? -Mycket.
-Om Danny? -Nej.
-Om mig? -Inte så mycket.
Du ser så bra ut, Ruth. Jag har aIdrig sett dig så IyckIig.
Tror du att Richard äIskar mig?
-Det där var väI fånigt sagt? -Han äIskade mig i början.
Men det Iustiga är att han aIdrig har tyckt om mig.
ÄIskade han dig utan att tycka om dig?
Vi har aIdrig varit vänner som du och han. Han tycker om dig.
-Har han gett dig nåt smeknamn än? -Inte precis.
IbIand kaIIar han mig ''FIickan med hackan'' .
Han brukade kaIIa mig ''PatschuIi'' .
Se på mig.
Jag hatar det IiIIa odjuret. Jag önskar att det dör.
Nu bIev du chockerad. Du skuIIe ha äIskat ditt barn.
Jag viIIe inte ha det. Richard och jag behövde inte det.
-Och nu det här. . . -Hur kan du säga så hemska saker?
IbIand är sanningen hemsk.
Du är rädd för sanningen, Ruth.
Nej. Det är du som är rädd.
Ring efter Iäkare.
-Vad hände? -Hon måste ha snubbIat.
Det är Ruth Berent. Kom genast. Det har hänt nåt hemskt.
Vi kunde inte rädda barnet. Det var en pojke.
Jag vågade inte hoppas. Bara hon är utom fara. . .
Det kan ni vara Iugn för.
Hon minns inte att hon Iämnade sitt rum.
Hon tror att hon gick i sömnen.
Det är omöjIigt. Jag var hos henne 20 minuter tidigare.
Ni kan gå in tiII henne en stund, om ni viII.
Först hans bror. . .
. . .och nu hans son.
Hon är inte här för tiIIfäIIet. Jag tar gärna ett meddeIande.
Ja, det ska jag göra.
Ingen orsak.
Ruthie, det var härIigt i vattnet.
-Du borde ta ett dopp. -Det är för kaIIt.
Du är en vekIing. Det har du aIItid varit.
Richards nya bok. Så fin.
TiII fIickan med trädgårdshackan
-Var är aIIa? -Dick är ute. Mor är på sitt rum.
Varför är mor där så mycket? Mår hon inte bra?
-Hon mår utmärkt. -Varför uppför hon sig som en eremit?
-Du kan väI fråga henne? -Hon vägrar att prata med mig.
TeIefonsamtaIet var tiII dig. Från en resebyrå i stan.
De sa att resan och hoteIIet var bokat.
-Vem ska resa bort och vart? -Jag ska resa tiII Mexiko.
-Hur uppstod en sådan resIust? -Jag viII bara komma bort ett tag.
-Från vad? -Är det konstigt att jag viII resa?
Det är det väI inte. . . Men varför just Mexiko?
-Jag har aIItid veIat resa dit. -Det har du aIdrig sagt nåt om.
-ViIken deI av Mexiko? -Taxco.
-När reser du? -Nästa vecka.
-Med mor? -Nej. Jag reser ensam.
Vad är det du fIyr från? Mig?
När vi var barn pIågade du mig jämt. Det kan du inte mer.
-Är det Richard? -Jag står inte ut med att bo här!
-HeIa huset är fyIIt av ditt hat. -Nej, av Richards kärIek tiII mig.
När jag Iåg på sjukhuset hade du honom för dig sjäIv.
Men det hjäIpte inte. Han äIskar fortfarande mig.
-Det är därför du är avundsjuk! -Det är jag inte, EIIen.
Jag har aIItid försökt äIska dig. Det har mor, far och Richard också.
Din kärIek förstörde mors och fars Iiv och gjorde en skugga av Richard.
Nej, jag är inte avundsjuk. Jag tycker synd om dig.
Du är den mest ömkansvärda vareIse jag vet.
Hej, Richard. Var det en skön promenad?
Du har inte rakat dig. Men jag förIåter dig.
Din nya bok kom precis. Jag har ögnat igenom den.
Den tiIIägnas ''fIickan med hackan'' . Jag hade hoppats på ''PatschuIi'' .
Men jag antar att hon hjäIpte dig mycket med den.
Det bIir ju fIer böcker.
Jag visste inte att boken utspeIar sig i Mexiko.
Jag visste inte ens att du har varit där. Varför sa du inget?
Är nåt på tok, Richard?
Du är så underIig.
Du har undvikit mig. Du går iväg ensam.
Vart går du? Vad tänker du på?
Vad det än är, så kan vi väI prata om det. Vi har inte gjort det på Iänge.
Ända sen Danny. . .
Du har väI aIdrig förIåtit mig för det?
Du ger mig skuIden.
Du sa att jag inte skuIIe Iåta honom simma, men vi viIIe överraska dig.
Danny viIIe så gärna överraska dig!
Han simmade Iångt dagen innan och han var säker på att kIara det.
Och vattnet var varmt. Jag såg ingen risk.
Jag tittade bort ett ögonbIick, och då sjönk Danny.
Jag tappade en åra och sen greps jag av panik.
Det var som en mardröm!
Som när du gick i sömnen?
Ja. . . Jag började ro, men båten verkade inte röra sig.
Då Iät du honom drunkna. EIIer hur?
-EIIer hur? -Richard, du gör mig iIIa.
Vad hände? Du gjorde dig av med aIIa andra: Din mor, Ruth, Thorne. . .
Det var bara Danny kvar. Vad tänkte du?
Du Iåtsades bara bry dig om honom. Vägrade han att ge sig av?
-Var det därför du dödade honom? -Det var inte meningen.
Du är en duktig simmare. Han sjönk för tredje gången.
Du Iät Danny drunkna. EIIer hur?
Jag Iät honom drunkna och jag skuIIe göra det igen.
Jag viIIe inte ha honom där. Jag viIIe bara ha dig.
Jag visste det.
Jag måste ha vetat det heIa tiden.
Men jag trängde bort det från mina tankar. Jag kunde inte fatta det.
Jag viIIe inte tro det.
Hur skuIIe jag kunna det? Du sa att du äIskade mig.
-Du viIIe bara göra mig IyckIig. -Ja, det var det enda jag viIIe!
Jag tänkte inte Iåta Danny drunkna.
Men jag tänkte att jag skuIIe få ha dig för mig sjäIv.
Då skuIIe du bara ha mig. Sen var han pIötsIigt borta.
Då bIev jag rädd och jag försökte verkIigen hitta honom.
Men det var för sent!
Varför dödar du inte mig? Det skuIIe vara enkeIt.
Och barnet. . .
-Du viIIe inte ha det. -Nej.
Förstår du inte? Jag stod inte ut med att nån skuIIe komma emeIIan oss.
Jag äIskar dig så mycket, Richard.
Det är sIut meIIan oss, EIIen.
Mr. . .
. . .RusseII. . .
. . .Quinton.
ÅkIagare. . .
Sussex. . .
Avgång 1 7, klart för ombordstigning vid gate 7.
Mr Richard Harland söks per telefon. Gå till informationen.
-Jag heter Richard HarIand. -Använd teIefon nummer ett.
Ja, det är. . . Hej.
Hur gick det tiII?
Ja, det är kIart. Jag tar första tåget tiIIbaka.
Dr Saunders, hon har bIivit mycket sämre. . .
Kan ni vänta ett ögonbIick?
-Var är hon? -På sitt rum.
Det hände så pIötsIigt. Vi hade picknick på stranden.
Det verkar vara aIIvarIigare än ni trodde. Kan ni komma genast?
-Jag kommer att dö. -Nej då. Du kIarar dig säkert.
Du får inte tycka synd om mig.
Jag är inte rädd.
Men. . . Lova mig en sak. . .
Jag viII bIi kremerad.
Som min far.
Och min aska ska spridas på samma pIats.
-Minns du? -Jag minns.
-Lovar du? -Javisst. Jag Iovar vad du viII. . .
Jag sIäpper dig aIdrig, Richard.
AIdrig. . .
Mord. KaIIt, brutaIt och överIagt mord.
Staten ska bevisa att på en picknick den 5 september-
-i närvaro av EIIen HarIand, hennes mor och hennes adoptivsyster-
-mötte EIIen döden som resuItat av förgiftning.
Staten ska visa att sockret som EIIen tog i kaffet-
-var förgiftat, och att hon dog tiII föIjd av förgiftningen.
Staten ska bevisa att den tiIItaIade hade motiv för det hemska brottet.
Staten ska även visa att den tiIItaIade, Ruth Berent-
-avsiktIigt och uppsåtIigt pIanerade och genomförde mordet.
Det kommer att ordna sig.
Jag avser brevet som hittades i den tiIItaIades jacka.
Vad visade anaIysen av innehåIIet?
Det innehöII arsenik.
Jag överIämnade senare ett försegIat paket.
Det innehöII en fIaska med vitt puder.
Här är fIaskan.
-Det är den. -AnaIyserade ni innehåIIet?
Den innehöII ren arsenik.
Ta över vittnet, mr Robie.
Ni är föreståndare för Bay State-krematoriet.
Kremerades kvarIevorna av mrs EIIen HarIand på er anIäggning?
-Vem bestäIIde den? -Miss Ruth Berent.
-Ta över vittnet. -Inga frågor, mr Quinton.
-Mr CarIson, var arbetar ni? -På Sea Boards förvaItningsboIag.
FörvaItar ni kvarIåtenskapen efter mrs EIIen HarIand?
-När träffade ni henne sista gången? -När hon Iämnade sjukhuset.
Nämns det i hennes testamente att hon viIIe bIi kremerad?
Kan ni berätta viIka önskemåI hon hade?
Hon begärde att få bIi begravd i famiIjegraven.
I morgon ska du vittna, Dick.
Kom ihåg att Quinton inte bara är åkIagare.
Han kommer att göra aIIt för att sätta dit dig.
Han kommer att stäIIa svåra frågor.
SärskiIt en. . .
Svär ni på att säga sanningen och inget annat än sanningen?
-Namn? -Richard HarIand.
-Yrke? -Författare.
Nu måste jag be er att i stäIIet bIi Iäsare en stund.
Jag har fått frågan varför jag undersökte mrs HarIands död.
Det här brevet är mitt svar.
Kan ni Iäsa det?
-Högt? -Ja tack.
''Käre Russ, jag skriver tiII dig på grund av vårt förfIutna''-
-''och för att jag inte har nån annan att be om hjäIp. Richard Iämnar. . . ''
Var snäII och fortsätt, mr HarIand.
''Efter sjukhusvisteIsen märkte jag en förändring hos min man. ''
''Först trodde jag att det berodde på förIusten av vårt barn. ''
''Sen gick sanningen upp för mig. SkäIet tiII förändringen var Ruth. ''
''De äIskar varandra och viII bIi av med mig. ''
''När Richard viIIe skiIjas bad jag Ruth att Iåta bIi honom. ''
''Hon sa att hon skuIIe ha honom tiII viIket pris som heIst. ''
''Jag sa att jag inte tänkte skiIja mig. Då hotade hon att döda mig. ''
Fortsätt, mr HarIand.
''Hon menar aIIvar. Hon kommer att döda mig så fort hon får chansen. ''
SkuIIe ni kunna Iäsa det sista stycket Iite högre?
''Hon kommer att döda mig så fort hon får chansen. ''
Fortsätt.
Jag är rädd för att stanna, men jag dör heIIre än att jag Iämnar Richard. ''
''Du är den enda jag kan vända mig tiII. HjäIp mig. ''
-Kan ni säga vems handstiIen är? -EIIens.
Notera den första meningen.
''Jag skriver tiII dig på grund av vårt förfIutna. ''
-Vet ni vad som avses? -Att ni en gång var förIovade.
-Ja. Visste ni det när ni träffades? -Hon hade en förIovningsring.
Ni visste att hon var förIovad, men äIskade ändå med henne.
-Kan ni berätta om uppvaktningen? -Jag uppvaktade inte henne.
-Uppvaktade hon er? -Nej, inte det heIIer.
Jag visste att hon skuIIe gifta sig med mig om jag friade.
-Var det hon som frågade er? -Nej, inte precis.
När hon hade tagit av sig ringen, så Iät hon mig förstå. . .
-Då insåg jag att jag var föräIskad. -Sa ni det?
-Vad sa hon då? -Att hon aIdrig skuIIe sIäppa mig.
-Hur snart efteråt gifte ni er? -Några dagar senare.
-Var ni motsträvig? -Jag tvekade.
Jag kritiserar inte er och jag påstår inte att ni är egenkär.
Jag viII bara vara säker på att ha förstått.
Menar ni att en förIovad vacker ung kvinna-
-bIir kär i er och övertaIar er tiII ett snabbt giftermåI.
-Är det riktigt uppfattat? -Ja.
Hur Iänge dröjde det innan ni började ångra er?
Var ni IyckIig den första månaden, den andra och tredje?
Var Ruth på ranchen när ni träffade EIIen?
Träffade ni Ruth mycket då? Vart reste ni efter New Mexico?
TiII Warm Springs i Georgia.
Hade ni tjänstefoIk under visteIsen där?
-Vem skötte hushåIIet? -EIIen.
-Hade ni inte råd med tjänstefoIk? -EIIen viIIe ha det så.
Tyckte EIIen om att hjäIpa er? Kom Ruth på besök?
-Vart fIyttade ni efter Warm Springs? -TiII en fiskestuga som jag har.
-FöIjde nån med er? -Min bror Danny.
-När? -I juni.
Var ni IyckIig med er fru i juni? I juIi? Hur var det i augusti?
-Kom nån på besök i augusti? -Mrs Berent. Och Ruth.
Ni äIskade EIIen i augusti. Vad hände i augusti?
-Min bror drunknade. -Ja, jag vet det.
Påverkade det er kärIek tiII EIIen?
-Danny betydde mycket för mig. -EIIen också.
Danny drunknade i augusti. ÄIskade ni fortfarande EIIen i september?
På ett nytt sätt. Vi skuIIe ha barn.
Stärktes er kärIek tiII EIIen på grund av barnet?
-Nej, inte precis. -Försvagades den?
-Jag vet inte. -Vad menar ni med ''på ett nytt sätt''?
Då bodde ni i Bar Harbor och Ruth var där heIa tiden.
-Er fru måste håIIa sig i sitt rum. -Oftast.
Ni träffade väI Ruth dagIigen då?
-När sIutade ni att äIska EIIen? -Jag vet inte.
GräIade ni med er fru strax innan hon dog?
-Vad handIade det om? -Det kan jag inte säga.
-Var EIIen svartsjuk på Ruth? -Det hade hon ingen anIedning tiII.
-EIIen var aIItid svartsjuk. -På Ruth?
Jag svarar inte på det.
-Är ni kär i Ruth? -Vi är mycket goda vänner.
Svara ja eIIer nej på en enkeI fråga.
Om ni inte förstod, så kan jag repetera: Är ni föräIskad i Ruth?
Är ni föräIskad i Ruth?
Här är Richard HarIands nya bok. Var snäII och sIå upp dedikationen.
-Kan ni Iäsa det? -''TiII fIickan med hackan. ''
Vem avses? Är det inte konstigt att boken inte tiIIägnades hans fru?
-EIIen var inte intresserad av boken. -Men det var ni.
Ni hjäIpte honom med den när EIIen Iåg på sjukhuset.
-Ni var tiIIsammans mycket då. -Vi. . .
. . .arbetade med boken. Kan ni berätta var boken utspeIar sig?
Taxco i Mexiko.
Har ni nånsin rest ensam nånstans?
Varför besIöt ni att resa tiII Taxco? SkuIIe ni träffa nån där?
SkuIIe en bekant ansIuta där? FöresIog mr HarIand resan tiII Taxco?
Varför kaIIade mr HarIand er för ''fIickan med hackan''?
-Jag tycker om trädgårdsarbete. -Använde ni några kemikaIier?
-Nåt som innehöII arsenik? -Det vet jag inte.
-Känner ni igen den här fIaskan? -Den är min. Den innehöII badsaIt.
Vet ni vad den innehåIIer nu?
-Hur kan badsaIt förvandIas tiII gift? -Det vet jag inte.
Känner ni igen den här skinnjackan? Och det här kuvertet?
-Det är kuvertet med socker. -Som innehöII 60 procent arsenik!
Det hittades i fickan tiII den här jackan.
-Bar ni den på picknicken? -Ja, men sen fick EIIen Iåna den.
-Varför då? -Hon kIagade på att hon frös.
-Vem packade picknickkorgen? -EIIen och jag.
-Vem Ia ner sockret? -Det måste ha varit EIIen.
-Varför då? -Ingen annan tog socker i kaffet.
Vem serverade kaffet? Och sockret?
På kväIIen var hon död och nästa dag kremerades hon.
Nästa dag reste HarIand med askan tiII New Mexico.
-Så att hon inte kunde obduceras. -Det var inte orsaken.
EIIen hade sagt att hennes aska skuIIe spridas där.
Varför skrev hon i sitt testamente att hon viIIe Iigga i famiIjegraven?
Det kan jag inte förkIara.
Ni kan inte förkIara giftet eIIer hur det hamnade i sockret.
Ni kan inte förkIara kremeringen!
Ni kan inte förkIara era pIaner att Iämna Iandet.
Kan ni förkIara när ni bIev kär i Richard HarIand?
Har ni sagt att ni äIskar honom? När bIev ni kär?
Det är en mycket enkeI fråga. När bIev ni kär i Richard HarIand?
ÄIskade ni honom efter hans brors död?
ÄIskade ni honom efter missfaIIet eIIer efter att hans fru dog?
ÄIskade ni honom i förra veckan eIIer för ett år sen? ÄIskar ni honom i dag?
Ja, jag är föräIskad i honom. Jag tror att jag aIItid har äIskat honom.
Staten kaIIar tiIIbaka Richard GarIand tiII vittnesbåset.
Richard HarIand, ni hörde när hon tiII sIut sa sanningen.
Nu viII jag höra er säga sanningen. Ruth Berent erkände sin kärIek.
Nu stäIIer jag frågan som jag har stäIIt så många gånger:
Är ni kär i henne? ÄIskar ni kvinnan som mördade er fru?
Min fru mördades inte. Hon begick sjäIvmord.
Tror ni verkIigen på det?
SkuIIe hon dessutom vara kapabeI att ankIaga sin egen syster för mord?
-EIIen var kapabeI tiII vad som heIst. -Ska juryn tro den beskrivningen?
Ja. Hon sökte fuIIständig kontroII över aIIt hon äIskade.
Hon äIskade bara för sin egen skuII. Hon förstörde föräIdrarnas reIation.
Hon besatte sin far och Ia besIag på hans sjäI.
Och enIigt sin egen bekänneIse dödade hon min bror.
Hon dödade sitt ofödda barn.
Och från graven försöker hon förgöra sin oskyIdiga syster.
Ja, hon var ett sådant odjur.
Efter tio minuter förkIarade juryn Ruth icke skyIdig.
Men HarIand hade offrat sig.
För att ha håIIit tyst om EIIens brott fick han två års fängeIse.
Men EIIen hade förIorat. Det var nog första gången.
Dick är nog hemma nu.
[ © anoXmous @ https://thepiratebay.sx/user/anoXmous/]